Telio startet tidlig og har tross intens konkurranse fra en flom av konkurrenter forblitt den overlegent største leverandøren av IP-telefoni i Norge.
Nå viser det seg at selskapet gir kundene og seg selv et hyggelig prisavslag, for Telios kunder betaler ikke samme moms som kunder av andre teleselskaper gjør.
Telio laget en selskapskonstruksjon som sparer deres kunder for full merverdiavgift.
![Skatteetaten](https://images.gfx.no/80x/2770/2770760/Skatteetaten-Logo-Sekundaer-RGB-Svart.png)
![](https://images.gfx.no/cx0,cy441,cw4000,ch1333,2000x/2848/2848662/20240207_095646.jpg)
På fakturaene Telio sender sine kunder er beløpet delt opp i en del som er momsbelagt og en del som ikke er det.
– 70 prosent av fastavgiften faktureres uten merverdiavgift, mens de resterende 30 prosentene og alt av samtaler i form av tellerskritt faktureres med moms, forteller Arild Nilsen i Telio til digi.no.
Og nettopp fastavgiften utgjør størstedelen av regningen for IP-telefonikunder. En Telio-kunde ringer helt gratis til fasttelefoner i Norge, Vest-Europa og Nord-Amerika. Selskapet reklamerer på sine nettsider for «Vår målsetning: Tellerskritt bør være gratis!»
Telio kan dermed tilby sine kunder lavere priser eller oppnå bedre marginer enn konkurrentene som krever moms av sine kunder på vanlig måte.
Nilsen hevder overfor digi.no at dette er fullt lovlig og helt i tråd med regelverket. Finansdepartementet bekrefter at lovverket gir en åpning for Telios konstruksjon, men vil ikke kommentere den konkrete saken..
Årsaken er en egen forskrift som regulerer tjenester levert over landegrensene. Bedrifter og offentlige etater må selv beregne merverdiavgift, mens privatpersoner slipper.
Det betyr at selskaper som leverer tjenester til privatpersoner fra andre land enn Norge, slipper å fakturere merverdiavgift hvis de ikke har aktiviteter i landet.
For eksempel kan en svensk rådgiver rådgi norske privatpersoner over telefon eller over Internett og så sende fakturaer uten merverdiavgift. Om det er 100 kunder som hver betaler 5000 kroner spiller ingen rolle, selv om beløpet blir en halv million kroner totalt.
Dersom en eller flere av kundene er en bedrift, må bedriften selv regne ut merverdiavgiften og føre den inn i regnskapet.
Dette smutthullet ble delvis tettet 1. desember 2004. Da hadde flere teleaktører etablert seg på Jan Mayen og på Svalbard for å kunne levere momsfrie teletjenester.
– Frå 1. desember 2004 vil det vere avgiftsplikt når privatpersonar kjøper elektroniske kommunikasjonstenester frå utlandet, Svalbard eller Jan Mayen. I tillegg må næringsdrivande og offentleg sektor berekne meirverdiavgift ved kjøp av tenester frå Svalbard og Jan Mayen, skrev Finansdepartementet den gangen.
Lov om elektronisk kommunikasjon, eller ekommloven som den gjerne kalles, begrenser muligheten for momsunngåelse på all elektronisk kommunikasjon. Det inkluderer tele- og datatrafikk, men ikke eventuelle tilleggstjenester.
Det er dette Telio har utnyttet når selskapet fakturerer sine kunder. Tale over IP er et omfattende teknologisk område og er mer enn bare ren datakommunikasjon og dataoverføring. Tilleggstjenestene på toppen kan dermed defineres som noe annet, og det har Telio gjort i samråd med sine advokater.
Hvis selskapet hadde fakturert direkte fra sitt norske aksjeselskap hadde det ikke gitt noen effekt og det hadde det heller ikke gjort hvis de sendte fakturaene til bedriftskunder, men flesteparten av Telios kunder er på privatmarkedet og dermed kan de fakturere uten merverdiavgiften.
Resultatet blir en lavere pris som gjør Telio mer konkurransedyktige.